EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Du og jeg. Det blir aldri gammelt.
Vi gjorde ikke dette!
Hører du meg?
- Hei! Se opp! - Mann i veibanen!
- Hvor ble han av? - Jeg vet ikke.
- Kan du se ham? - Nei.
Det er nøklene til håndjernene.
- Ferdig? - Ja.
Greit, kom igjen.
Han er der ute.
Emma! Hva...?
Det kalles folie à deux eller "dobbeltgalskap".
Det er et psykologisk syndrom -
- hvor én person med vrangforestillinger overfører dem til en annen.
Det skaper en delt psykose, -
- som er sterkere enn den hadde vært alene.
Den andre personen kan skyve den første over kanten, -
- og det kan resultere i et psykotisk sammenbrudd.
Så du tror at Emma og Audrey kan lide av dobbeltgalskap?
Da jeg så nyhetene og videoene på nettet, ga alt plutselig mening.
De kommer seg ikke over traumet, så de bare gjenskaper det.
De vet kanskje ikke hva de gjør selv.
Jeg skal be om å få låne fasttelefonen.
Pep 'N Zip, hvordan kan jeg hjelpe deg?
Hva sa du?
La meg...
Dette kommer til å høres rart ut, men heter en av dere Emma?
Det er meg.
Her. Den er til deg.
- Hallo? - Du må føle at du er en stjerne.
- Alle vil ha en del av deg. - Sjekk utenfor.
- Du hadde en grunn til å slippe oss ut. - Jeg vil fortsette å spille.
Så hvis dere overgir dere eller blir fakket, -
- skal jeg sløye noen dere er glad i.
Dere bør begynne å løpe.
- Han har fulgt etter oss. - Jeg så ingen.
Siste nytt: De lokale tenåringene Emma Duvall og Audrey Jensen -
- er etterlyst i forbindelse med drapet på borgermesteren.
- Alle tilrådes... - Kom, så går vi.
- Har du begynt å banke på? - Jeg ville ikke overraske deg.
Da kunne jeg ha knivstukket deg.
Jeg hørte om det med faren din. Jeg er veldig lei for det.
Hvor var du i går kveld? Hvorfor svarte du ikke på meldingene?
Jeg kunne ikke dra hjem, og mobilen min døde.
Ganske håpløs timing, hva?
Hør her... så du det som ble lastet opp til Likhuset?
Ja... jeg kunne ikke unngå det.
Audrey ligger tynt an.
Emma og Audrey drepte ikke faren min, Jake eller noen som helst.
Så du videoen? Den med Jakes lik? Den var helt syk.
Jeg trenger ikke dette akkurat nå, OK?
Audrey var rask til å anklage meg. Kanskje dette er grunnen.
- Du tar så feil. - Jaså? Hvordan kan du være så sikker?
Noen ganger er det dine nærmeste som har de største hemmelighetene.
- Jeg tror du bør gå. - Kom igjen!
Bare gå!
OK.
Vi trenger en base.
Kinoen. Vi kan planlegge neste trekk der.
God idé. Jeg sniker meg rundt. Ta pistolen.
Bli her og hold utkikk.
Vent litt!
- Burde vi ikke kaste denne? - Ikke ennå.
Takk og lov!
Det var grusomt.
Jeg trodde den psykopaten tok deg. Jeg trodde...
- Hvor er Audrey? - Hun er utenfor.
Hva skjedde?
Han drepte visesheriffen, og så...
Han slapp oss fri, og så ringte han og truet oss.
Han sa at hvis vi blir fakket, vil han drepe noen andre.
- Hva gjør vi? - Jeg vet ikke.
Vi trenger en plan. Har du sett Eli i det siste?
Tina har reist, og Eli kom ikke hjem i går.
Herregud...
Vi har tenkt å gjemme oss på kinoen.
Jeg må gå. Politiet er overalt.
Jeg møter dere der. Vi skal finne ut av dette.
- Hva faen, Eli? - Ikke prøv deg. Hva sa du til politiet?
Jeg kommer fra stasjonen. De har forhørt meg i tre timer.
Jeg sa sannheten. Du er besatt av Emma.
- De burde etterforske deg. - Morsomt.
Jeg oppdaget at du var i byen i oktober i fjor.
- Hvorfor sa du ingenting? - Jeg antok at du var opptatt.
Jeg hørte at Lakewood var fint om høsten.
- Bare hold deg unna Emma. - Jeg er ikke redd for deg, OK?
Jeg kommer til å gjøre som jeg vil. Bare prøv å stoppe meg.
Jeg håper den er der.
KUN FOR ANSATTE
Jeg la en reservenøkkel her.
- Er du sikker på at det er tomt? - Ja, det er ingen matiné.
Det er tomt til klokka fem.
De lokale tenåringene Emma Duvall og Audrey Jensen er etterlyst...
- Brooke... - ...i forbindelse med drapet på...
Faren din... jeg er så lei for det.
Ja... det har bare skjedd så mye.
Men det må jeg ikke fortelle deg.
Han var ikke alltid verdens beste far, men han... var der. Skjønner du?
I morges...
Jeg gikk ut på kjøkkenet for å hente litt juice, -
- og da innså jeg...
Han laget alltid juice til meg.
Jeg kommer til å savne ham.
Og nå er Emma og Audrey...
- Du vet vel at det ikke var dem? - Så klart.
Vi står sammen om dette.
UKJENT
- Hallo? - Hei, Noah. Det er meg.
Emma! Dere havner snart blant landets ti mest ettersøkte.
- Hva skjedde? - Det var grusomt.
Har du snakket med Brooke?
Hun sitter her.
Jeg er så lei meg for det med faren din.
SKREKKFILMREKVISITTER
Du er nødt til å tro oss.
Vi gjorde ikke...
Vi gjorde ikke det de sier at vi gjorde. Da vi kom dit, var det for sent.
Jeg vet at dere ikke drepte ham, Emma. Det kunne dere ikke ha gjort.
- Hvor er dere? - Vi er på kinoen.
- Vi kommer straks. - Nei! Bli hvor dere er!
Bli hvor dere er. Vi ringer så snart vi har en plan.
De er på kinoen. De vil at vi skal bli her.
Og la dem gjennomgå dette alene?
Ikke faen.
Greit, la oss gå.
- Jeg trenger en bukse. - Ja.
Du tror vel ikke at de slapp seg selv løs -
- og drepte visesheriffen med bare hendene?
Jeg skjønner at dette er vanskelig.
Datteren min kan være kidnappet, og du ransaker huset mitt?
Det er åpenbart at hun ikke er her!
Det er vanskelig å mistenke noen man er glad i.
Det er du som mistenker henne!
Har hun snakket om marerittene sine?
Hvordan vet du om dem?
Vi fant en dagbok i går med Emmas håndskrift.
Hun skrev om låven hvor vi fant borgermesteren.
Hun skrev om å drepe vennene sine. Hun vet kanskje ikke at det er ekte.
Det er bare drømmer. Emma er ikke en morder!
Akkurat nå er hun min beste ledetråd.
Herregud...
- Noah... - Hei, Audrey...
GRATULERER MED 100-ÅRSDAGEN, MORDSTAD
Jøye meg. Du ser forferdelig ut.
- Du må vaske deg. - Ja.
- Går det bra, Noah? - Ja.
Så bra som man kan forvente med en morder på frifot.
Vi kommer oss gjennom dette. Sammen.
Det er ham.
UKJENT
- Hva vil du? - Er det pappas lille gullunge?
Du skal snakke med meg, din drittsekk.
Hele gjengen er samlet. Hva er anledningen? En ny begravelse?
Du må synes at du er veldig morsom.
Du er en feiging som løper rundt i mørket, skjult bak en maske.
Pass deg, Emma. Du vil ikke se ansiktet mitt.
Jeg er på kinoen. Hvis du vil ha meg, får du komme og ta meg.
Emma!
Var det en god idé?
Jeg er ferdig med å rømme.
Du vet at halvparten er falske?
Den andre halvparten er ekte.
Hva?
Vi må vokte dørene og holde kontakt.
- Her. Ta mobilen min. - Takk.
Dere vet vel at dere ikke må være her?
Dette er mitt ansvar.
Vi er med deg.
Så... her er vi.
Her er vi.
Vi er alle samlet i ett rom og prøver å fange morderen.
Jeg tror dette er den store finalen.
Ikke bli helt meta nå, er du snill. Du må vokte denne døra med meg.
Jeg sier bare at hvis dette var en film, hadde morderen blitt avslørt nå.
Vel, hvis det er deg, vil jeg forsvare meg med denne lille kroken.
Du vet at det ikke er meg. Men det er jo det morderen hadde sagt.
Beklager. Det er ikke meg. Det er virkelig ikke meg.
Ingenting.
Hva om han ikke kommer? Han liker å trekke i trådene, ikke å dingle fra dem.
Han kommer.
OK.
- Er alt i orden? - Jeg vil bare sjekke hvordan du har det.
- Hvordan går det? - Det er stille.
Samme her. Det har gått en stund. Kanskje han ikke kommer.
Nei, det er det han vil at vi skal tro.
Han vil at vi skal være uoppmerksomme. Det lar jeg ikke skje.
Ikke jeg heller. Jeg er med deg, samme hva som skjer.
OK.
Hvis Piper hadde en hjelper, kan den hjelperen ha en annen hjelper.
Kanskje det er to mordere som samarbeider.
Det åpner opp for mange muligheter.
Det er ikke betryggende.
Jeg sier bare at vi må være klare for alt.
Skal dere bare stirre på meg eller slippe meg inn?
- Hvorfor har du en krok? - Hva gjør du her?
Seriøst? Du ba meg om å komme!
- Gjorde du? - Nei, det gjorde jeg ikke.
Jaså? Så hva faen er dette?
BROOKE: Møt meg på Zenith-kinoen.
Jeg har ikke sendt den. Jeg sendte ikke den meldingen.
Kan du slippe meg inn?
- Ikke gjør det! - Hva?
Vi prøver å lokke morderen hit, og så dukker du opp.
Dette er en klassisk "ikke slipp ham inn" -situasjon.
Kjøper du dette?
Hva faen?
- Hvor kom det fra? - Det kommer fra salen.
Vent litt. Noen må bli her og vokte døra.
- Jeg skal sjekke det. OK? - OK.
- Jeg kommer straks tilbake. - Hvorfor måtte du si det?
Flott.
Herregud! Hva er dette? Hvem har skrudd på dette?
Dette er ikke en film. Dette er ekte.
Det kommer fra maskinrommet. Det må være noen der.
- Hvordan slapp de inn? - Aner ikke.
- Hvor er Audrey? - Hun er...
Hun vokter bakdøra.
Hun bør ikke være alene hvis han er her.
Vent her. Jeg henter Audrey.
Herregud.
Jeg takler det ikke. Få det til å stoppe.
Hjelp meg!
Jeg skal skru det av.
- Bli her. - Greit.
Hva...?
- Noah? - Jeg er her. I mørket. Ikke alene.
Emma kommer tilbake. Kieran og Audrey er trygge.
Alt er i orden. Stavos oppmøte var bare tilfeldig.
Eli er sikkert bare misforstått.
Vent, hva?
Hør.
Nei! Brooke!
Nei!
- Ring politiet! Nå! - Vent!
Hold ut, Brooke.
Det går bra. Du klarer deg.
- Har dere ringt etter ambulanse? - Den er på vei.
- Politiet kommer også. Du må gå. - Jeg kan ikke forlate Brooke.
- Fant du Audrey? - Nei, hun er ikke på bakrommet.
- Hvor ble hun av? - Jeg vet ikke. Døra var åpen.
Kanskje hun har dratt.
- Du må gå. - Sheriffavdelingen! Lukk opp!
- Det er politiet. Vi må slippe dem inn. - Lukk opp!
Emma! Gå! Gå nå!
Det går bra, Emma. Gå.
OK.
Vi sees senere.
Hun er her inne.
Ett knivstikk. Det ser ut som indre blødning.
- Du klarer deg, Brooke. - Beklager. Du kan ikke bli med videre.
Emma. Vi er på sykehuset.
Hvordan klarer hun seg?
Det er kritisk. Hun skal opereres.
Herregud!
Har du hørt fra Audrey?
Nei, jeg har ikke hørt noe.
Jeg dreit meg ut, Kieran.
- Jeg burde ikke ha sagt hvor vi var. - Vi kunne ikke vite hva som ville skje.
Ja, jeg...
Jeg tenkte bare ikke. Jeg tenkte ikke, og jeg satte alle i fare.
Nå er Brooke og Audrey...
- Emma... - Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Altså... burde jeg overgi meg til politiet?
Han sa at han vil drepe noen hvis jeg gjør det.
Det er ikke din skyld.
Ingenting er din skyld. Bare hold ut.
OK.
Hei... jeg hørte at Brooke er skadet. Går det bra med henne?
Brooke er en overlever. Hun er tøff.
I fjor ble hun fanget i en fryser og knivstukket, så...
- Operasjonen blir bare barnemat. - Jeg burde ha blitt og kommet meg inn.
Dette er kanskje ikke det beste tidspunktet, men...
Men hva?
Det er ikke Emma og Audrey. Det er ikke mulig...
Jeg kan ikke snakke om saken, men du bør si hvor de er.
Det finnes mange beviser mot dem.
Det er saken. Det finnes altfor mange beviser.
Men det visste du.
Alt peker mot dem, men hvem andre kan det være?
Kan jeg se på mobilen din?
- Kødder du? - Jeg må vise deg en annen mistenkt.
Takk.
Greit... se her.
Hva er dette?
Eli var i Lakewood i oktober i fjor, da mordene fant sted, -
- i begravelsen til et offer han ikke kjente.
Kanskje han ville se håndverket sitt. Kanskje han kjente Piper.
PÅ TIDE Å MØTE MASKEN KOM ALENE, ELLERS DØR HUN
BLESSED SISTERS BARNEHJEM
- Hei. - Hva skjer? Jeg fikk meldingen.
- Han har Audrey. - Herregud. Hvor er du?
Det kan jeg ikke si. Ingen andre får dø på grunn av meg.
Uansett hva du gjør, så må du ikke gjøre det alene.
Jo, det må jeg. Beklager, men det må jeg.
UKJENT
Dette tar slutt nå... med meg.
Jeg elsker deg.
Vent, Emma!
Jeg elsker deg også.
INNKOMMENDE ANROP UKJENT
Jeg har ventet lenge på dette. Jeg kan nærmest smake det.
- Så hvorfor gjemmer du deg? - Det gjør jeg ikke.
Jeg nyter den endelige ødeleggelsen av deg, Emma Duvall, og alt du er glad i.
MØT MASKEN
Hvorfor fikk du meg hit?
Det var her Piper vokste opp. Dette stedet formet henne.
Elsket du Piper? Er det det dette handler om?
Elsket? Å drepe med noen skaper et virkelig bånd, gjør det ikke?
Det vet du. Du drepte med Audrey. Hvordan føltes det?
Vi hadde ikke noe valg. Vi måtte drepe henne.
Trodde du det ville gjøre deg trygg? Du vil aldri føle deg trygg igjen. Aldri!
Audrey? Audrey, kan du høre meg?
Herregud! Audrey! Herregud!
Du! Hold ut!
Emma!
- Emma! - Kieran!
Vent, hva gjør du her?
Jeg fikk Noah til å pinge telefonen. Jeg kom så fort jeg kunne. Du er såret!
- Går det bra? - Jeg klarer meg.
Audrey er neddopet eller besvimt eller noe. Jeg vet ikke.
Vi må få henne ut herfra. Skynd deg.
Eli... Eli, hva skjedde?
Jeg fulgte etter Kieran fra sykehuset, og så snart jeg gikk inn i bygningen, -
- kom han bakfra og knivstakk meg!
Jeg spilte død og ringte politiet og sa at det var Kieran.
Hva? Jeg knivstakk deg ikke!
Stopp! Hold deg unna!
Jeg kunne ha stukket av! Jeg hørte deg og kom for å hjelpe deg!
Ikke hør på ham! Han knivstakk seg selv!
- Tror du det er meg? - Jeg vet ikke hva jeg skal tro.
Si meg hva du gjorde i Lakewood i fjor oktober.
Det var på grunn av Kieran! OK?
Han vrir og vender på alt!
Husker du jenta i Atlanta som ga meg besøksforbud?
Det var Kierans skyld. Han likte henne, og han løy for mora hennes!
Han sa at jeg la ut nakenbilder av henne eller noe sånt!
- Det gjorde du! - Nei, det var du!
Jeg var i Lakewood for å ta igjen!
Det var derfor jeg var i begravelsen.
Jeg så dere, og jeg...
Jeg klarte det ikke! Jeg vet ikke! Det er sannheten! Det er alt!
Han manipulerer deg. Han var besatt av den jenta, og han er besatt av deg.
- Han er morderen! - Forbanna...!
- Herregud! - Emma...
- Han skulle knivstikke deg! - Jeg vet det. Det går bra. Det er over.
- Det er over. - Hvor... Hvor er jeg?
- Audrey! Audrey... - Hva skjer?
Det er over. Jeg tror det er over.
Vi ringer politiet.
Du vil føle deg trygg igjen, Emma. Du også, Audrey.
- Hva sa du? - Vi ringer politiet.
Nei... Nei, ikke det. Hva...?
Før det.
Du sa nettopp -
- at jeg vil føle meg trygg igjen?
Han sa det samme på telefonen.
- Hva? - Morderen.
Morderen sa: "Du vil aldri føle deg trygg igjen."
Herregud...
Herregud. Det er deg.
Nei... Nei, Kieran...
Si at jeg tar feil.
Kieran?
Du tar ikke feil.
Emma!
Du vet... han var sikkert veldig glad i deg.
Du er et monster.
Og det beste er -
- at du nettopp sa at du elsker meg.
Jeg gjorde det. Ikke nå lenger.
OK.
Si meg... Du og Piper... Hva var dere?
Vi var sammen før du og jeg møttes.
Alt som måtte til, var at mora di behandlet Piper som søppel, -
- og at faren min dumpet meg i Atlanta så han kunne feste på smertestillende piller.
Jeg og Piper ble kvalme av å se dem sammen.
OK, så alt dette...
For deg handler dette om noen sprø pappaproblemer? Seriøst?
Du har rett. Jeg burde uten tvil ha oppsøkt hjelp.
Men Piper viste meg at drap er mye morsommere enn terapi.
Så...
Jeg fikk sheriffen og rettslegen til å fremstå som idioter.
Vi pinte dem med en drapsorgie de ikke kunne stoppe!
De siste drapene skulle være faren min, og så deg, og så mora di.
Du var Pipers siste overraskelse.
Overraskelse!
Kjæresten din knuller den gærne halvsøstera di, -
- og vi er begge i ferd med å drepe deg!
Men så dukket jeg opp med en pistol!
Ja.
Og du drepte -
- min Piper.
Ja.
Det er derfor jeg pinte deg også.
Det vil se ut som at dere lokket meg hit som det siste offeret, -
- men så snudde jeg situasjonen og drepte dere begge to!
Stoppet drapsbølgen!
Jeg blir den nye helten.
Ingen kommer til å tro deg, din psykopat!
Det blir mitt problem. Dere vil være døde.
Det tror jeg ikke!
Løp, Emma! Kom deg ut! Løp!
Hei! Hvis du lar meg unnslippe, var alt dette forgjeves!
Nei!
Emma!
Emma! Du kommer ikke til å vinne!
Jeg har Audrey!
Hennes død kan enten bli enkel eller vanskelig!
Hun har sikkert stukket av!
Du har allerede tapt.
Ikke gi ham det han vil ha! Kom deg ut!
Jeg kan kverke deg her og nå! Jeg er ferdig med deg! Du er avskum!
Du trenger henne helt til du finner meg.
Ikke vær dum! Hvis du stikker, overlever i hvert fall én av oss!
Emma...
Hvordan føles det å være hjelpeløs?
Hvordan føles det å bli jaktet på?
Lurer du på når det tar slutt?
Greit... Hvordan skal vi avslutte dette spillet?
Skyt ham. Skyt ham, Emma! Han fortjener det!
Ja, kom igjen! Du er en morder! Skyt meg! Gjør det!
Jeg får velge hvordan du skal dø.
Og det skal du ikke.
Ikke i dag.
Du skal råtne i fengsel -
- fordi du tapte ditt eget syke spill.
Sheriffavdelingen!
Det er offisielt.
Tre måneder har gått, og Lakewood har overlevd enda en massemorder.
DE SISTE JENTENE
Det viser seg at Piper faktisk hadde en medhjelper.
Tenke seg til. Jeg hadde rett hele tida.
Men ingen av oss forventet dette, og tro meg, det skjærer dypt i hjertet.
Etter et sånt svik... Kan man lære seg å stole på noen igjen?
Kanskje det er best å legge det bak oss, hvis vi kan.
DOBBELTGALSKAP Dette er en fortelling om to søstre...
Brandon James, Piper Shaw, Kieran Wilcox...
De var alle ute etter hevn, og kanskje dette var slutten på rekka.
Takk.
- Eventyrblanding? - Absolutt.
Kanskje dette var den siste løse tråden. Kanskje det ikke finnes mer å nøste opp.
Kanskje alt kan bli normalt igjen.
Hold deg unna henne.
- Advokaten din ringer. - Hvorfor?
Eller kanskje Lakewood alltid vil være Mordstaden.
Det vil tiden vise.
Hallo, Kieran. Hvem sa at du kunne bruke masken min?
Tekst: Aleksander Kerr